Gent, juni 2006
Rundt om din arm.
Se på mor.
Det føles lidt stramt.
Lig stille, skat.
Græd ikke.
Så er det overstået.
Nej. Det er overstået nu.
Lægen vil gerne se jer nu.
- Og jeg bliver med den lille dame. - Opfør dig nu pænt
Hej, lille dame.
- Hvad er det? - Min rygsæk.
- Nej, det er en stor mariehøne. - Det er en rygsæk!
En mariehøne!
- Goddag, doktor. - Kom ind.
Kan du selv se tv et øjeblik? Mor og far smutter lige ud.
Dygtig pige.
Kan vi være enige om en ting?
Vi græder hjemme. Her er vi positive, okay?
Okay.
Kom så.
Se på hende.
- Hun er så fin. - Ja...
Er hun ikke?
Vi slår den ihjel i morgen.
- Hvad gør vi? - Slår kræften ihjel.
- Ja! - Ja!
Kom med hovedet!
- Sov nu, din dumme pølse. - Det er fint.
Syv år tidligere
- Ejer du det hele? - Ja.
- Rigtig flot! - Der er stadig en del arbejde med det.
- Ja, men alligevel... - Lige nu sover jeg... der.
I den vogn?
- Så du er en rigtig cowboy! - Jeg gør mit bedste.
- Er det også din hest? - Ja, det er Earl.
Høns!
- Har han meget temperament? - Nej, han er meget godmodig.
J.D. Crowe and The New South. Tony Rice Unit.
Manzanita er uden tvivl min favorit CD nogensinde.
Han havde en fantastisk stemme.
Men han mistede den. Det er virkelig synd.
Ved ikke hvordan. Måske efter en sygdom. Eller lidt for meget whisky!
Hvorfor spiller du banjo?
Jeg er for dum til at spille guitar og for evnesvag til at spille mandolin.
Nej, nej. Jeg spillede punk før-
- og en banjo knurrer på en måde, som minder mig om punk.
Jeg elsker det.
Hvorfor har du så mange tatoveringer?
Elise?
Hej, cowboy.
Når du nu ikke vil have en tatovering...
Kan du lide den?
Ja.
- God eftermiddag. - Shhh, shhh.
Så er der frokost.
- Hun er lige faldet i søvn. - Hospitalet har faste tider.
- Maybelle er syg! - Skat...
- Syg! - Skat...
- Du kunne også sige noget, Didier. - Sige hvad? Hvad?
Undskyld.
Hey, Maybelle.
Undskyld, skat. Mor skal ikke råbe sådan, vel?
Undskyld.
- Undskyld. - Det går nok.
Nu skal vi prøve at sidde meget stille. Du mærker et lille prik.
Fint.
Okay, klar?
Det gjorde ondt.
- Du vidste det? Hvem gav det til mig? - Din mor.
Før det tilhørte det min mors mor.
Og før det min mors mors mor.
Og nu giver jeg det til dig.
Fordi jeg er din mor.
Og når du er blevet voksen, kan du give det til din lille pige.
Men indtil da skal du holde godt fast på det, når du føler dig trist, -
- eller når du er bange, eller føler dig ensom.
Så skal du lukke øjnene og tænke på noget rart.
Skal vi prøve?
Fattige lykkejægere fra hele verden-
- levede i Appalacherne, -
- og arbejdede hårdt i minerne.
Spanieren havde en guitar, italieneren en mandolin, -
- jøden en violin og afrikaneren en banjar, -
- hvorfra banjoen kommer.
For at stå imod sult og fattigdom, begyndte de at synge sange-
- om deres drømme om et forjættet land, -
- ofte om deres frygt for at dø, -
- deres håb om et bedre liv i det hinsides-
- og deres hårde skæbne.
Didier?
Elise, kommer du og hjælper mig, skat?
Hvor er du?
Didier?
Hvad?
Hvad er der galt?
Har du det godt, skat?
Jeg er gravid.
I tredje måned.
Hvad?
Måske er det ikke det jeg vil.
Hvordan er det sket? Hvordan?
Jeg har aldrig haft regelmæssig menstruation.
Hvad tænker du?
At jeg vidste det? At jeg har narret dig med i det?
Måske vil jeg ikke træffe beslutninger om en andens liv.
Jeg vidste det ikke.
Forestiller du dig at vi stadig skal bo i den vogn med en baby?
- Hej, Maybelle. - Hej, doktor.
Jeg er vild med dit ansigt.
- Du kan komme hjem i morgen. - Ja!
Skønt, ikke? Men du skal komme tilbage om nogle uger.
- Som jeg fortalte dig, ikke? - Jo.
Så kan vi se om kaptajn Kemo har vundet kampen.
Tak, doktor.
- Hvad er du? - En tiger.
En tiger.
- Og hvad er mor? - En sommerfugl.
Hvad gør tigere?
Hvad er det?
Kan du høre hvad jeg hører? Der er nogen i vores hus.
Tør du se efter? Jeg gør ikke. Gå ind og se.
Vil du gå ind og se?
Nå? Kan du se noget?
Er de ikke sjove?
- Jeg er så glad for at du er tilbage. - Velkommen hjem.
Den er smuk!
- Kan du lide den? - Ja.
- Fortsæt. - Hvad?
Fortsæt.
- Du, skat. - Ja?
Hvad med at bygge en veranda foran huset?
En hvad? En veranda?
Der findes ikke noget mere overflødigt end en veranda.
Man sidder der aldrig. Du har købt tatar.
- Men ville det ikke være fantastisk? - En veranda er fantastisk.
Hør nu, skat. Om sommeren går du udenfor, når det er varmt.
- Og om vinteren bliver man indendørs ved kaminen.
Men vi bor i Belgien, hvor det er lidt for koldt at sidde udenfor-
- og lidt for varmt til at blive indendøre.
Har du virkelig købt tatar?
- Det er ikke tatar! - Det er vegetarisk. Lækkert, ikke?
For fanden da!
Jeg kan ikke lide at sidde i vinden og det kan vores baby heller ikke.
Så er det besluttet, du har brug for en veranda.
Okay, du får din veranda, men det er sidste gang du bruger det argument.
- Tak. - Hvad? Det er bare en veranda.
- Nå? Ved du hvad det bliver? - En baby, går jeg ud fra.
Men jeg er ikke sikker. Didier er en rigtig hingst, så det kan være et føl.
Pis.
Nu sker det. Vandet er gået.
- Rolig nu. Sid ned. - Nej.
Rolig, rolig.
Elise har født. Det er en pige.
Ja, det er...
Maybelle. Maybelle.
Ja, som Maybelle Carter.
Du ved intet om navne!
Nej, nej. Hænderne ned.
Hvad er det?
Hvad?
- Det er ikke en veranda, skat. - Nej... Nej, det er en "terranda".
Den perfekte kombination af en terrasse og en veranda.
Den er skøn. Pragtfuld. Tak.
Kom nu, kom nu. Sådan!
Kom nu. Sådan!
Se. Åh, pas på...
Det er det værste terrorangreb nogensinde i USA...
Se, se.
Godt nytår!
- Skal du også være cowgirl? - Ja.
Far!
Læg den, Maybelle. Giv mig den, skat.
Græd ikke. Giv mig den, skat.
Hvorfor er fuglen død, far?
Ja, min skat... fuglen fløj ind i ruden...
Fugle ved ikke hvad glas er.
De tror at hvis de kan se igennem, -
- så kan de flyve igennem. Det er ikke så smart tænkt, vel?
Hvad sker der med fuglen når den dør?
Vi... Vi må bare smide den væk nu. Øh, Maybelle?
Vi skal ikke lægge den i kompostbunken. Den er lige som en kylling, -
- den har ben indeni.
Vi smider den i skraldespanden. Kom nu.
Nej, far.
Den er beskidt, skat. Giv mig den.
Jeg smider den væk for dig, okay?
Skal vi smide den væk?
Giv mig den. Kom nu.
Kom nu. Giv mig den. Giv mig den.
Nej!
Maybelle!
Kemoen virker ikke.
Hendes knoglemarv producerer abnorme hvide blodceller igen.
Det er selvfølgelig ikke godt nyt.
Men, som vi allerede har diskuteret, giver vi ikke op endnu.
Vi går simpelthen til næste trin i behandlingen, -
- en stamcelletransplantation.
Først vil vi ødelægge hendes egen knoglemarv-
- med mere kemo og stråleterapi, -
- så erstatter vi den med nye stamceller fra en donor.
En donor som er så tæt på Maybelle som muligt.
Desværre kan forældre ikke være donorer.
Hvordan gik det?
- Det var en svær eftermiddag. - Hvordan?
Lige efter du var gået-
- tegnede hun udenfor og så fløj en anden fugl ind på vores terranda.
Jeg kom ud og så stod hun der, grædende, med en død fugl i hænderne.
- Det ville ikke ske med en veranda. - Det ville ske mere! Åndssvage fugle!
Man skulle tro at det til sidst ville komme frem i deres gener.
At det ville blive en slags instinkt som overleveres fra moder til unger, -
- at når de ser en rude, indser de det er farligt at prøve at flyve igennem.
Men utallige generationer af fugle skal tydeligvis-
- flyve ind i ruder, før det begynder at gå op for dem.
Farvel.
Du skulle prøve at forklare et barn-
- hvorfor fuglen ikke bevæger sig mere.
- Det er svært. - Jeg ved det.
Du vil gerne sige at folk har fundet på mange måder at klare det på.
At nogle mennesker mener at fuglen har en sjæl-
- som ikke dør og som ender i himlen.
At den vil se sin mor og far igen der og vil flyve rundt for altid-
- et sted hvor solen altid skinner og der ikke er nogen ruder.
At andre mennesker mener at fuglen er en martyr-
- i kampen mod ruderne.
Og efter hans død vil han få masser af hunfugle som aldrig har parret sig-
- og han kan gøre med dem hvad han vil.
Men far tror ikke på noget af det.
Far tror at... -
- at alting bare dør og forbliver sådan.
Men...
- Men det kan man ikke sige. - Nej, det kan man ikke sige, Didier.
Hendes naturlige immunforsvar vil først blive helt ødelagt-
- og hun vil være meget svag.
Derfor anbringer vi hende i et sterilt trykkammer.
De nye blodceller vil måske angribe hendes krop.
Det vil ikke ske med identiske stamceller, -
- men disse findes kun hos enæggede tvillinger eller klonede fostre.
Desværre er videnskaben ikke nået så langt endnu.
Hendes chancer er meget gode.
Hun har en meget god chance for at blive fuldkommen helbredt.
Mist ikke modet.
Tak.
- Far? - Ja?
Fuglen er blevet en stjerne nu.
Okay, skat.
Hvis du gerne vil tro at fuglen er en stjerne nu, så er det sådan.
Lad mig sige dig noget, vælg en.
Den.
Den? Den store skinnende deroppe?
Den der? Okay.
- Hej, hej, fugl. - Hej, hej, fugl.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Dygtig pige.
Og det, det er blod.
Stamcellerne er derinde. Stamceller er må soldater-
- som vil marchere ned gennem slangen ind i dit blod.
Og de små soldater mener det alvorligt.
Forstår du det?
De vil helbrede dig.
- Hej. - Hej.
- Vi har fået lov til at tage hjem. - Har I?
- Milans tal er perfekte. - Super!
Tillykke.
Er det et fly? Er det en fugl?
- Nej, det er det ikke. - Maybelle...
- Det er Mega Mindy. - Det er for tidligt. Få lidt mere søvn.
- Du er alt for livlig for mig. - Er det et fly? Er det en fugl?
- Nej, det er det ikke. - Hvad med at få noget mere søvn?
Nej, jeg er seks, jeg fik lov til at vække jer tidligt.
Åh ja, selvfølgelig, det er din fødselsdag.
Nej, ikke kilde! Lad være!
- Ikke kilde mig! - Tillykke med fødselsdagen!
- Seks år! Tillykke, skat. - Tillykke med fødselsdagen.
Du ser... du ser skøn ud.
I din lyserøde dragt.
- Hvad med at få noget mere søvn? - Nej.
Kom så.
Er du ved at være færdig?
Kom nu, skat.
Skyl din mund.
Sådan. Kom så, på med skoene.
Kom så, skat, fart på.
- Og så? Så den anden. Kom nu. - Jeg er træt, mor.
Det er jeg også, skat. Vi er alle trætte.
Men vi bliver nødt til at skynde os, ikke?
- Kys. - Bussen er der. Kom så.
- Frakke. - Du bløder omkring dine tænder.
Har jeg ikke sagt til dig, at du ikke skal børste tænderne så hårdt?
- Rygsæk. - Ja.
- Lad hende gå nu. - Fint.
- Didier? - Ja?
Bare en.
- Jeg åbner døren om et minut. - Ja, ja.
- Hun har fået flere mærker på armene. - Ved det, jeg har set det.
Hej.
Her.
Tak.
Skal jeg tænde op?
Nej. Nej, det er fint.
Skat... Kan vi besøge min mor på søndag?
Ja... det tror jeg nok.
Det er... Det er mors dag på søndag.
Hun vil blive glad for at se dig.
Fuck! Fuck! Du skal klare det, skat. For fanden!
Hendes hjerte er gået i stå. Stop ambulancen.
Hvad fanden sker der nu?
- Adrenalin, okay? - Hvad sker der?
- Vi mister hende.
I mister hende ikke. Hører I mig? Det gør I ikke!
I må ikke miste hende! Hører I mig?
- I må ikke miste hende. - Træd tilbage og tag det roligt.
Vi giver hende stød. Okay, stød. Pas på.
Alle tilbage.
Tre, to, en.
Lad os tjekke. Monitor. Tak.
Rolig, rolig. Fald ned.
Tag det helt roligt, ikke?
- Hun er tilbage. - Okay, vi kører.
Af sted.
Elise...
Du må gøre noget, skat. Tingene kan ikke fortsætte sådan her.
Tingene... må forandre sig.
Du vil gerne have at tingene skal være som de var før, ikke?
Ja, selvfølgelig.
Før vi fik Maybelle. Du ønskede aldrig det barn, vel?
Elise, det... Det er ikke fair, skat.
Jeg skulle have lyttet til dig. Du ville ikke have børn.
Jo. Jeg blev bare overrasket over at du blev gravid, skat.
Jeg havde aldrig tænkt på børn.
Men da hun kom var jeg den lykkeligste mand i verden.
Så lykkelig at du begyndte at drikke.
- Du vil bare gerne skændes. - Du var fuld da hun blev født.
Og da hun så kom skulle du på bar med dine venner for at fejre det.
- Du var væk i 10 dage. - Du overdriver.
Du kom kun hjem da du fik gulsot af at drikke.
- Det var ikke fordi jeg drak... - Det var fordi du drak.
Og derfor måtte jeg stoppe med at give bryst.
Jeg kunne kun give hende bryst i to uger, fordi du havde gulsot.
Og mælken er fyldt med antistoffer, som er vigtige for sådan en lille en.
Du skulle snakke. I de første tre måneder du var gravid...
Kom nu, sig det. Sig det. Det er sandt. Det er sandt.
Jeg røg og drak i de første tre måneder-
- men jeg vidste ikke jeg var gravid. - Det er ikke din skyld, skat.
En baby bliver udviklet i de første tre måneder.
Hjernen er allerede fuldt udviklet efter seks uger.
Stop det, Elise! Stop det! - Jeg vidste det ikke.
Stop!
Mennesker dør af de mærkeligste grunde. Måske var her for beskidt for hende.
Måske har hun spist noget, hun ikke skulle have spist, -
- vi skulle have skiftet lagnerne mere. - Hvad siger du?
- Hvem skiftede hendes lagner? - Jeg mente ikke noget.
Hvem lavede mad til hende? Frisk mad, økologisk mad, hver dag.
Det gjorde jeg. Og hvem gjorde rent? Det gjorde jeg!
Jeg sagde bare det første der faldt mig ind, kunne have sagt hvad som helst.
Du bebrejder mig, gør du ikke?
- Nej. - Du bebrejder mig.
- Nej!
- Jeg kan også angribe dig. - Hvad?
Der er ikke kræft i min familie, -
- men det er der i din. To onkler og din far.
Fuck dig, Elise!
- Ja... Fuck dig. - Fuck dig.
- Ja, fuck dig. - Fuck dig!
- Du var aldrig for det. Aldrig! - Hvad sagde du?
Fuck dig! Mær! Din lede kælling!
Undskyld.
Det er de fedeste tatoveringer jeg nogensinde har set.
- Kom ind, jeg laver en til dig. - Nej, nej.
- Kom ind. - Det er ikke noget for mig. Ærligt.
Hvad kan være værd at anbringe på ens krop for altid?
- Fortryder du ikke nogle af dem? - Selvfølgelig.
Det er intet problem. Synes du ikke om en mere, dækker du den med en anden.
- Seriøst? - Se.
Navnet på min første kæreste, Billy, var her.
Og her, Joey. Joey var en sød dreng.
- Og her Tommy. Ser du? - Ja, ja.
Man kan stadig se ham lidt. Tommy, surferen.
Og så, Mathieu. Den er rimelig ny.
Undskyld, øh...
Jeg ved ikke hvad der er galt med mig i dag.
Vi talte om noget andet.
- Vi talte om dig. - Mig?
Åh ja, at der ikke er noget i dit liv, som er værd at anbringe på din krop.
Der er masser af værdifulde ting i mit liv.
- Men at anbringe dem på min krop... - Så fortæl mig, hvad er det så?
Jeg har været vild med Amerika hele mit liv.
- Amerika? - Ja, Amerika.
Det er det bedste sted på jorden.
Lige meget hvor du kommer fra, når du kommer dertil, kan du starte forfra.
Det er drømmernes land.
- En ørn. - Ja, ja.
- Du vil gerne give mig en tatovering. - Jeg skal have noget at leve af.
Elvis.
- Hvad mener du, Elvis? - En tatovering med Elvis.
Elvis er alle tiders største musiker.
Elvis? Elvis Presley?
- Ja. - For himlens skyld!
Den er fantastisk. En af de bedste sange nogensinde.
Men det er ikke Elvis. Det er Hank Williams.
Hank... Cowboyen? - Cowboyen, ja. Hank Williams.
Elvis er en svans! Den største musiker i hele verden-
- er Bill Monroe. - Hvem?
Bill Monroe.
- Bill Monroe. - Aldrig hørt om ham.
Bluegrassmusikkens ophav.
- Bluegrass. - Noget at gøre med countrymusik?
Det er countrymusik i sin reneste form.
En violin, en bas, en mandolin, en guitar og en banjo.
Kun strenge, rent akustisk.
Og stemmer. Det er fuldkommen sublimt.
Fredag aften spiller et rigtig godt bluegrassband her i nærheden.
Jeg kommer helt sikkert.
- Jeg hedder Didier, forresten. - Elise.
Du har ret.
Tingene skal forandre sig.
Skat...
Elskede.
Kom her.
- Bare et øjeblik. - Nej, nej.
Lad mig komme forbi.
Jeg må være hos min kone.
Kom.
Hvad laver du?
- Hvad er det? - Det er...
Det er et klistermærke med en høg.
Den skal skræmme fuglene væk, -
- så de ikke længere flyver ind i ruden på din terranda.
Er det ikke cool?
Hvad?
Ingenting.
Du forstår vel nok, at det ikke løser noget for fuglene på langt sigt?
Skat?
- Du mener det seriøst, ikke? - Selvfølgelig.
Hvordan skal fuglene nogensinde lære hvad glas er?
Nu er de bange for høgen, men det er snyd, en illusion.
- Hvorfor skal du altid... - Det er et klistermærke.
- Der er glas her. - Det er en løsning, ikke?
Der er en løsning på alle problemer.
- Hej, venner. - Se hvem det er.
Godt at se jer.
- Du ser godt ud i underbukser. - Ja, ikke?
- Hvem er øllen til? - Der var en til mig.
- Har du en billet? - Ja.
- Også mig, jeg bestilte en. - Aldrig i livet.
- Du havde kun tre billetter. - I sidste uge...
- Sidste uge hvad? - Jeg købte masser af drinks til alle.
Amerika blev grundlagt på princippet om, at alle er skabt lige-
- og at vi har fået skænket retten til liv af vores skaber.
Vi kan gøre videnskabelige fremskridt og samtidig værne om den ret.
Andre er af den mening-
- at forskning i fostres stamceller kan redde liv.
Mange amerikanere dør årligt af lidelser-
der kan helbredes takket være stamceller.
Vi kan ikke vente længere.
Vi har mistet dyrebar tid på grund af præsidentens indstilling.
Konservative hyldede præsidenten for hans holdning.
I vores søgen efter de rette løsninger, -
- må vi også være i stand til at afvise de forkerte.
Jeg nedlægger veto mod forslaget.
I flere måneder var vi omgivet af stamceller-
- og vi fornemmede, at videnskaben ikke rakte langt nok.
At det var gået i stå...
Det er en følelse som ikke kan forklares og dit barn dør...
Og så hører man at skiderikker som ham-
- har forsinket alting i årevis.
Af religiøse grunde.
Didier...
Det er Amerika.
Det er tilladt her, men videnskaben er ikke nået så langt endnu.
Fordi de skiderikker har forsinket alting i årevis.
Med hvilken ret? Hvilken ret har de til at gøre det?
...en moralsk grænse som vores samfund må respektere.
Derfor nedlægger jeg veto.
De kalder sig pro-life.
Teknologi til at dræbe mennesker kender ingen grænser, -
- men teknologi til at kurere mennesker er noget helt andet.
Fordi fostre udvikles uden for ægteskabet.
Fostre på størrelse med et knappenålshoved.
Hykleriske røvhuller.
Pro-life? Rend mig, skiderikker.
Ekstremistiske fundamentalister. Op i røven med jeres kors.
Hvor jeres hjerner er. For helvede.
Didier...
- Stop det. - For fanden, Elise.
Hele verden er besat af religion.
Verden er blevet vanvittig. Og det er du også.
Tror du at jeg ikke ved det? Tror du jeg er idiot?
Tror du at jeg ikke ved hvorfor det klistermærke er der?
Fordi du tror at Maybelle vil komme tilbage for at se dig-
- og risikere at flyve ind i de ruder?
Er det ikke rigtigt?
Skat...
Stop et øjeblik. Stop. Stop.
Stop. Stop et øjeblik.
Jeg vil spørge om noget.
Hvis Johnny kan, så kan jeg også.
- Elise, vil du gifte dig med mig? - Nej.
Kom nu.
- Hjælp mig. Elise! - Nej!
Ræk mig en nål.
- Bare stik den ind. - Det gør jeg.
Didier Bontinck...
Vil du have Elise Vandevelde til din ægtehustru?
Vil du elske og ære hende, -
- og leve med hende, både i medgang og modgang, -
- i hvad lykke Gud vil tilskikke jer, -
- i modgang...
- i modgang... og i medgang...
...som en ægtemand bør leve med sin ægtehustru, -
- indtil døden skiller jer ad?
Ja.
Elise Vandevelde...
Vil du have Didier Bontinck...
...til din ægtemand?
Vil du elske og ære ham?
Ja.
Ja?
Elske og ære?
I medgang og modgang?
Til døden os skiller.
Et øjeblik.
- Hvordan går det? - Det går.
Sover du her nu?
Ja, lige nu. Jeg har en madras ovenpå.
Det er kun midlertidigt, ikke?
Elise, jeg...
Hvad skal jeg gøre uden dig, Elise?
Jeg hedder ikke Elise mere.
Jeg har skiftet navn.
Jeg hedder Alabama nu.
Hvad?
Alabama.
Alabama?
Ja, jeg har skiftet navn, som indianerne gør når de føler for det.
Når de føler at de har taget et nyt trin i deres liv.
Stop, Elise, vær ikke fjollet.
Bare kald mig Alabama. Okay?
Ses vi på lørdag?
Optræder vi stadig sammen? Eller er det også forbi?
Hvad? Kommer du?
Ja.
Hvorfor ringer hun altid til mig?
Du var alt for sød mod hende.
- Hej, Elise. - Hej.
- Alt vel? - Ja.
Må han kalde dig Elise? Har du ikke fortalt dem det endnu?
- Nej. - Hun hedder ikke Elise mere.
Hun har officielt skiftet navn. Nu hedder hun Alabama.
- Seriøst? - Er det rigtigt?
- I dit pas og det hele? - Ja.
Vi skal altså kalde dig Alabama nu? Seriøst?
- Hej, Alabama. - Alabama.
Du, Alabama... Må jeg spørge om noget?
Hvem er jeg?
Hvis du er Alabama, hvem er jeg så?
Monroe.
- Åh, Bill Monroe. - Nej, Marilyn Monroe.
Jeg vil også have et bluegrassnavn.
Giv ham nu et navn... Jeg ved det, Linda.
- Simpelt. Du er Linda. - Stop nu, venner.
- Hvad? - Du er aldrig tilfreds.
Tak.
Ved I...
Ved I hvem jeg har ondt af?
Videnskabsfolkene som, siden Darwin, har brugt tiden på at studere biologi.
Som har prøvet at forklare denne skønne verden, at beskrive og studere den.
Som har brugt hele deres liv på det, under de sværeste betingelser.
Og som nu hører at der stadig er tåber-
- som tvivler på evolutionsteorien.
Fordi det var Jahve.
Han skabte alting på seks dage.
Og ikke på fire en halv milliarder år.
Det er til at brække sig over. Sikke en samling idioter.
Men jeg skal fortælle noget om Jahve.
Guden fra Det gamle testamente, ham som 80% af verden knæler for, -
- er klart den ondeste person i litteraturen.
Tjek jeres Bibel. Læs den grundigt.
Jahve er en manipulator, sadist, morder, racist, -
- kvindehader, homofob, som er snæversynet og forfængelig, -
- udfører etnisk udrensning, -
- forlanger barneofringer og leger sadistiske lege for at teste folks tro.
En diktator som åbenbart skabte himlen, jorden og menneskeheden-
- for at vi ydmygt skal falde på knæ for Ham-
- og ærbødigt prise Ham.
Jeg blev ikke skabt i det billede.
Jeg tager ikke imod ordrer fra sådan en gud. Jeg er bedre end det.
Jeg er...
Jeg er en abe.
Og jeg er bange.
Jeg ved at jeg skal være god mod min næste, ellers får jeg en på hovedet.
Det behøver jeg ikke en gud for at vide.
Vi skabte guder fordi vi var bange.
Af frygt og uvidenhed.
Hvis nogen i dag siger at lyn er Gud som udtrykker sin vrede, -
- hvad ville I sige til det? I ville grine ad det.
Der er ikke brug for guder.
Min datter... Maybelle... Min lille datter døde-
- fordi visse eksperimenter betragtes som uetiske af det religiøse samfund.
Men det er bare en detalje.
Millioner af mennesker dør hvert år-
- fordi det svin de kalder paven, siger at man ikke må bruge kondom.
Det er bare en detalje, historisk set, -
- men ikke for mig. Ikke for mig.
Elise. - Alabama.
Alabama. - Ja?
Hvis jeg vil tro på at Maybelle er en stjerne på himlen, -
- så gør jeg det.
Hvis jeg vil tro på at hun er en fugl som sidder i vindueskarmen, -
- eller en sommerfugl, som sidder på min skulder, -
- eller en frø som... - Maybelle er død, min skat.
Hun er død, hun er borte! Hun er her ikke mere.
Men vi er her stadig. Jeg er her stadig.
Vi må videre sammen. - Jeg har dækket dit navn, Didier.
Du er en kujon. Slet og ret en kujon.
En kujon!
Maybelle ville ikke have ønsket det. Hvorfor gjorde du det? Hvorfor?
Jeg vidste det.
Jeg har faktisk altid vidst det.
At det var for skønt til at være sandt.
At det ikke kunne vare ved. At livet ikke er sådan, livet er ikke generøst.
Du må ikke elske nogen, du må ikke blive knyttet til nogen, -
- livet under dig det ikke.
Det tager alting fra dig og griner dig op i ansigtet. Det forråder dig.
Skat... - Kald mig ikke det, Didier.
Jeg er ikke din skat mere!
Det er forbi!
Er du okay?
Nej... men...
Tak.
Hvad skal vi gøre? - Spille.
Hvor er Elise?
Far, kan du fortælle mig om stjernerne igen?
Hvad med dem?
Om hvordan de er gået ud.
Gået ud?
Du har fortalt mig det før.
Ja. En lille stjerne som denne, er faktisk en?
En sol. - En sol. Ja, godt, Maybelle.
Det er en sol som er meget, meget, meget langt væk.
Og dens lys må rejse meget langt i lang tid-
- for at nå dine øjne.
Så sommetider er det muligt at den lille stjerne allerede er gået ud-
- før lyset rammer dine øjne.
Så du ser noget, som ikke længere er der.
Men det betyder intet, fordi lyset fra sådan en lille stjerne-
- fortsætter med at rejse, forbi dine øjne.
Længere og længere.
Så den lille stjerne vil eksistere for evigt.
For evigt og altid.
Elise!
For fanden!
Hallo.
Kan du høre mig?
Okay, intubation.
Elise!
Træd venligst tilbage.
Okay. Adrenalin. Adrenalin, tak.
Nej. Lad hende ikke dø.
Jeg slipper dig ikke, skat.
Slip hende ikke.
Circlen er brudt. Du vil ikke se Maybelle igen.
Tilbage, tak.
Tre, to, en.
Elise!
Vi har taget mange tests.
Hun har en alvorlig hjerneskade.
Vi holder hende i live nu. Men hun er klinisk død.
Lægeholdets råd er at lade hende gå bort.
Det gør mig ondt.
Kan jeg se hende? Jeg vil se hende.
Farvel, skat.
Vil du...
Vil du sige hej til Maybelle for mig, hvis du ser hende?